Рей Даун! Рей Даун!
Престъпността на този свят, наказанието, болката,
страданието, скръбта, радостта…
Те принадлежат на хората.
Дори да отмъстиш, миналото няма да се промени.
Осъзнавам това.
Нямам нужда от минало или бъдеще.
Ще се уверя, че ще си получи заслуженото.
Ще ми е достатъчно.
По заповед на Негово Величество, премиерът,
ние от Доротея ще ви придружим до Цубал.
Директор Оулер е още в Хибранц?
Да, г-не. - Тогава разчитам на вас.
Разбрано!
Ще се уверя, че ще си получи заслуженото.
Ще ми е достатъчно.
Изчезналите феи
Епизод 14: Замък, спиращ напредъка
Пак ли Кал-О?
Спри да се оплакваш.
До Цубал.
Просто ще придружим Рей Даун… Херцог Кал-О и се връщаме?
Да, това ни е мисията.
Няма да се измъкнеш.
Къде е Рей Даун?
Какво? Какво стана?
Взрив? Защо?
Не беше злополука! - Да.
Огледайте наоколо!
Разбрано. - Да, г-не!
Какво за бога!
Херцог Кал-О! - Доротея…
Фрий! - Хванете ръката ми!
Изглежда дворецът е построен преди триста години и е занемарен.
Няма градове наоколо, камо ли жп гара.
Ще трябва да пренощуваме тук.
Е, не че можем да спим на открито.
Херцог Кал-О, насам.
Влез.
Не съм те виждал досега.
Херцог Кал-О, казвам се Мишел Конър.
Конър… Наследник на Тимъти Конър, авторът на Черната Фея?
Напълно сте прав.
Херцог Кал-О, радвам се да ви видя невредим.
Изглежда някой иска да ме убие.
Успехът върви наравно със завистта.
Сектата Дийзе и останалите от Аркам вероятно ме мразят.
И ти, че стана предател.
А Голбарн?
Премиерът? Ако е така, доста дръзко.
Премиерът вероятно се надява и ти да се разбунтуваш,
но е безсилен, тъй като няма основателна причина да те убива.
Което означава, че е Аркам.
Да охраняваме тази съборетина? Лесно е да се каже.
Засега нямаме друг избор.
А подкрепленията ще са тук утре сутрин.
Чудя се дали врагът ще спре дотук?
Да се надяваме да е така.
Това не е ерата на рицарите, но ето, че защитаваме замък.
Ще го изненадам. Само така може да бъде убит.
Вършиш ли си работата?
Да, заболяха ме очите да се кокоря.
Наистина гледам. Но имам право и да се прозявам.
Добре. - Не, наистина…
Клара, чуваш ли нещо?
Използвай Томелиз.
Изкуствени феи! Пет броя! Общо десет!
Така си и мислих!
Изяж това!
Не спира!
Господине!
Идват!
Ще те прегази!
Вражеска атака.
Мишел, да се подсигурим. Отведи херцог Кал-О и изчезвай оттук.
Ще убиеш всички, използвайки Сорориас?
Както направи с Дийзе и хората му?
Ако това е желанието ти, няма да те спирам.
Насам.
Целта им е Рей Даун!
Ще му мислим после! Трябва бързо да поемем контрол!
Заемете позиция!
Серж! - Как смееш!
Коя си ти?
Добри умения. Не си от Аркам.
Къде е Рей Даун?
Ще приключа бързо.
Тази фея…
Ще се справиш ли? - И питаш.
Сега, господине!
Да тръгваме! - Разбрано!
Идват още изкуствени феи!
Марля, прикривай ме!
Разбрано!
Не си познал.
Длъжник съм ти.
Тези изкуствени феи са на Аркам?
Врагът вече е вътре?
Да тръгваме, Марля! - Разбрано!
Защо си погнала херцог Кал-О?
Вероятно не знаеш какво направи в Суна.
И да ти кажа, не би разбрал. - Казваш, че си оцеляла от Суна?
Ти си обсебена от фея.
И какво от това?
Тази фея… сега разбирам.
Толкова е силна!
Вер!
Волфран, това си ти!
Добрият и лошият късмет са две страни на монета.
Вер!
Не излиза!
Марля!
Преди осем години
Къде съм?
О, будна си.
Аз съм Дамиен Карме, скромен учен по феите.
А ти си?
Учен по феите?
Да, с богата семейна история.
Предшественик ми е Крушия Албастора, автор на Черната фея.
Но името ти е Дамиен Карме.
Защото фамилията би ме ограничила по много начини.
Затова ползвам псевдоним.
Фея… Имаше много такива в гората на Суна.
От Суна ли си?
Тази е уплашена и стресирана.
Невъзможно, ти я виждаш?
Дори жители на Суна могат да виждат тези феи
с голо око още от деца.
Уплашена ли си? Тъжна ли си?
Ще изчезнеш ли скоро?
И аз така се чувствам.
По-полека.
Марля.
Радвам се.
За кое?
Че не изглежда да си сериозно ранена.
Доведе ме тук сама?
Да. - Осъзнаваш ли какво правиш?
Просто…
Просто исках да те спася.
Фея?
Не. Просто светулка.
И аз се обърках в началото.
Наистина са красиви.
Направи го!
Замина си.
Дезертира от армията и отиде в Аркам!
Доста си пропаднал!
Млъквай.
Нямаш право да ми четеш конско.
Мислиш, че един медал от Обединена Зеския те прави добро куче?
За кой се мислиш? Вие сте група мошеници!
Не виждаш абсолютно нищо.
Имаш завеси.
Помниш ли какво се случи в Суна?
Да. Само за това мисля.
А аз опитвам да не го мисля.
Защо си в Доротея?
Откога можеш да ползваш фея?
Когато се срещнахме него ден, бях охрана на аукциона.
Получила си феята си в него ден?
Да. Влезе директно в тялото ми.
Не е нормално, нали?
Дори войниците феи биват подлагани на операция, доколкото знам.
А ти, Вер?
През цялото време ли си преследвала Рей Даун?
Мислиш ли, че има правото да живее?
Е… - Охраняваш не кой да е, а него.
И с каква цел?
Каква цел?
Ако си спомняше случилото се онзи ден, нямаше да опитваш да ме спреш!
Но, дори да убиеш Рей Даун, Суна е…
Не мога да върна загубеното, значи просто да забравя?
Нямам предвид това! Разбирам те.
Разбирам чувствата ти.
Дотолкова, че боли.
Тогава не ми пречи!
Не!
Ти си тук!
Не съм те изгубила, Вер!
Пусни ме! - Няма!
Какво се случи?
Проклятие!
Защо?
За разлика от мен, ти имаш семейство!
Не отиде ли да ги видиш, след като напусна армията?
Случило ли се е нещо с жена ти и дъщеря ти?
Вече няма да ти казвам да си затваряш устата.
Ще те заглуша лично.
Никога не би разбрал!
Ти не си такъв!
С каква цел се бориш?
Какво предпазваш? Държава? Другари?
Каква воля ти остава?
Аз…
Волфран, чакай!
Сега, аз…
Точно сега разбирам чувствата ти!
Затова искам да те спра!
Искаш от мен да му простя и просто да се успокоя?
Не това! - Нямам нищо! Всичко ми бе отнето!
Всичко бе унищожено!
Имаш мен!
Двете с теб сме живи!
Имаш… мен.
Млъквай!
Вер!
Няма да се откажа!
Няма да допусна да свърши така!
Аз…
Дори да те изпусна от поглед…
ще те открия отново!
Приятелката от детството на Марля иска да убие херцог Кал-О.
Нищо добро няма да се случи от намесата ми.
Имаш ли ни доверие?